Mit érzett, amikor megtudta, hogy első magyar színművészként Nemzetközi Emmy-díjra jelölték?
Éppen egy darabot próbáltunk, amikor üzenetet kaptam a rendezőtől, hogy jelöltek a díjra. Kisebb sokkot kaptam, elsírtam magam. Az első két hétben teljesen euforikus állapotban voltam, idő kellett, amíg felfogtam, hogy ez tényleg megtörténik. Nagyon megtisztelő, hogy én lehetek az első magyar színész, akit jelöltek, de nagy felelősség is, mert nemcsak magamat, hanem a hazámat is képviselem.
November 25-én lesz a díjátadó. Készül rá?
Izgatott vagyok, szokatlan még ez a nagy figyelem. Sokat készülök, mert a díjátadó előtti napokban már interjúkon veszek részt New Yorkban. Bemutatkozunk a világsajtó és a szakma nagyjai előtt. A nyitóesemény a magyar konzulátuson lesz, díszvendégként mindenképp elmondom majd, hogy nálunk november 25-e a Szovjetunióba hurcolt magyar politikai rabok és kényszermunkások emléknapja, hiszen az Örök tél is egy ilyen történetről szól.
Az Örök télben egy lágerbe hurcolt nő, Irén karakterét alakítja. Nehéz volt a bőrébe bújni?
A karakter lelki változását volt a legnehezebb megélni. Egy anyát alakítok, akit elszakítanak a gyermekétől és egy szovjet kényszermunkatáborba visznek. Azt nem tudom, hogy milyen lehet málenkij roboton lenni, de azt el tudom képzelni, hogy milyen szörnyű, ha nem láthatod a szeretteidet. Két hónap alatt kellett felkészülnöm a szerepre, diétáztam, negyvenhat kilóra fogytam, mert az elhurcoltakat is éheztették a lágerekben. Teljesen az én karakteremre épült a film, minden egyes felvételen, szinte az összes képen rajta vagyok.
Fontosnak tartja, hogy történelmi filmek készüljenek itthon?
Fontosnak, mert ezekből tudhatjuk meg, kik vagyunk, és ezekből ismerhetnek meg minket más nemzetek is. A művészetnek az is a lényege, hogy közelebb hozza a történelmet egy személyes történeten keresztül, hogy átélhessük és átérezhessük. Emlékeznünk kell, hogy mi magunk is jobban megértsük a múltunkat, mert az el nem mondott történetek bennünk lappanganak nemzedékeken át. Ezeket a traumákat fel kell dolgoznunk, hogy tudjuk, mi az, amit el kell kerülnünk.
Fotó: MW
Korábban több filmben is szerepelt, de ez volt az első főszerepe. Nagy kihívás volt?
Nehéz volt, de élveztem a munkát, mert már régóta vártam egy ilyen nagy szerepre. Nemcsak azért, hogy látszódjak, hanem hogy végre valami nagyobb formátumú dologba fektethessem az energiáimat. Több mint ötven színházi és tizenhét filmszerepen vagyok túl, de ez az első filmfőszerepem, amihez kötni tudnak a nézők. Úgy éreztem, hogy harminchárom évesen jött el az egyetlen lehetőségem felkerülni a magyar filmestérképre. Mindig színész akartam lenni, és az egyetem után majdnem tíz évet kellett várnom arra, hogy kapjak egy filmfőszerepet. Egy színész barátom szerint olyan vagyok, mint egy sportoló, aki mindig edz és készül, de soha nem küldik ki az olimpiára. Ezzel a szereppel most végre kiküldtek.
És jönnek is az eredmények.
Jelen pillanatban 31 díjnál tart a film, ebben benne van az alakításért kapott három nemzetközi díjam is. A készítőket is meglepte ez a hatalmas nemzetközi siker, hogy nemcsak a nézőket, de a producereket és forgatókönyvírókat is megérinti a történet.
Mit gondol, milyen esélyei vannak az Emmyn?
A legjobb négybe volt igazán nehéz bekerülni, a világ összes tévés alkotásából választották ki a négy legjobbnak vélt színésznőt. Tisztelettel mondom, hogy az Emmy-jelölés sokkal nagyobb rang, mint az eddig kapott díjaim együttvéve. A jelölésnek is lesz díjátadója, ahol érmeket veszünk át. Nehéz összehasonlítani az alakításokat, az Örök tél történelmi film, a másik három alkotás pedig a jelenben játszódik. A többi jelölt mögött olyan nagy cégek állnak, mint a BBC és a Netflix. Mások az erőviszonyok, ők sokkal nagyobb büdzsével dolgoztak, mint mi. Külföldön mindig elcsodálkoznak, hogy milyen alacsony költségvetésből forgattuk le a filmet, amely a világon bárhol megállná a helyét.
Dolgozik most valamin?
Nemrég fejeztük be a Nino bárkája című tévéfilm forgatását, amiben én játszom az egyik főszereplőt. Egy Tourette-szindrómás lányt alakítok, aki egy közösségbe próbál beilleszkedni. Komoly téma, de nem egy drámai alkotást kell elképzelni, hisz sokat lehet majd nevetni a komikus helyzeteken. A filmet december harmadikán mutatják be a Duna televízión.
A színház milyen szerepet tölt be az életében?
Ötéves korom óta vagyok színpadon, így ebben van főként tapasztalatom. Színházban több főszerepet játszottam már, filmben még csak egyet. Most kicsit háttérbe szorult a színház a filmes munkák miatt, de szerencsére nem kell választanom. Ha mégis kéne, most azt hiszem, a filmet választanám.
Miből merít energiát a mindennapokban?
Ha bármi baj vagy öröm ér, akkor túrázni megyek. Az Örök tél utolsó forgatási napja után nem akartam csak úgy Pesten ébredni. Egy színésznek az utolsó nap egy ilyen filmnél nagy szomorúság, mert vége, nincs több forgatás. Ezt a sok érzelmet fel kell dolgozni, és le kell tenni a terhet. Még aznap több mint húsz kilométert gyalogoltam a Mátrában. Nem esett nehezemre, mert tele voltam még élményekkel. Segített, hogy ne legyek depressziós, kigyalogoltam magamból a nyomasztó érzelmeket.
Milyen tervei vannak a közeljövőre?
A színészi lét eléggé kiszolgáltatott, mert nem mi választjuk a történeteket, hanem minket keresnek meg szerepekre. Szerencsére most vannak lehetőségeim. Egy éve, az Örök tél berlini bemutatója után megkeresett egy angol producer, hogy szeretne velem dolgozni mint főszereplővel, és most hozzám keres történetet. A díjátadó után megyek ki hozzá Londonba. Januárban pedig egy kisfilmet forgatunk Portugáliában. Örülök ezeknek a felkéréseknek, de én itthon szeretnék színész lenni. Magyar az anyanyelvem, ezen nem változtat az Emmy-jelölés.