Az énekesnő a HOT! magazinnak adott interjúban beszélt a karrierje indulásáról és a terveiről.
Honnan hozod magaddal a belőled sugárzó erőt?
Az édesapám családja szegény volt, ő volt az osztályában az egyetlen, aki nem tudott elmenni a kirándulásra, mert nem engedhették meg maguknak. Tizennyolc évesen kezdett Ausztriában pincérként dolgozni, húsz évet lehúzott. Mindig is vállalkozó szellemű volt, negyvenéves korára felépített egy sporteszközökkel foglalkozó, sikeres vállalkozást. Édesanyám sportolócsaládból származik, a nagypapám NB I-es kosárlabdaedző volt, édesanyám is kosarazott. A szüleim a megismerkedésük után vállalkozók lettek, és kőkemény munkával teremtettek jólétet a családnak. Ők a legnagyobb példaképeim, ha munkáról van szó. Persze meglepődtek, hogy én a művészi pályát választottam.
Ki fedezte fel a tehetségedet?
A szüleim zenesuliba járattak. Kezdtem felfedezni a zenéket, otthon énekeltem és kiválasztottam azokat a dalokat, amelyek jól állnak és amelyeket szeretek. Senki nem gondolta, hogy ebből mi alakul ki. Tizenhárom éves voltam, amikor az énektanárom elküldött egy Europop Fesztivál nevű versenyre, és több ország indulói közül második lettem. Apukám levideózta, és feltöltötte a YouTube-ra, amin kiakadtam. Másnap cukkoltak is az iskolában, de végül minden jól sült el. Így talált rám egy zenei menedzser, akivel azután elkezdtem dolgozni.
Az M2 Petőfi TV műsorvezetője keményen megdolgozik a sikerért
Fotó: Sárosi Zoltán / MTI
Mi hozta el az áttörést?
2013-ban indultam A Dal című műsorban egy saját dalommal. Az első elődöntőn kiestem, de tapasztalatszerzésre jó volt. A következő évben megkeresett Tóth G. Zoltán zeneszerző, átküldte a We all című dal demóját, elsírtam magam, amikor meghallgattam a családommal a konyhában. Ilyen dalra vágytam, ezzel a zenei világgal tudtam azonosulni. A következő évben A Dalban a döntőig sikerült menetelnem, a legjobb négy közé jutottam.
Akkor még mindig csak 16 éves voltál. Megváltozott az életed?
Igen, a rádiók játszották a dalomat, megkaptam a Fonogram- és az Év felfedezettje díjat, elkezdtem dalokat rögzíteni. De továbbra is ugyanúgy jártam iskolába, mint korábban, és része voltam az osztályközösségnek, amennyire csak lehetett. Sajnos a szalagavatóm kimaradt, ezt azóta is sajnálom.
Nem keveri a munkát és a magánéletet
Mindenki örült a sikerednek?
Nem, és emiatt iskolát kellett váltanom. Amikor a döntő után másnap bementem, nem köszöntek az osztálytársaim. Ezt kudarcként éltem meg. Korábban csak az osztrák óvodában történt meg velem, hogy nem találtam a helyem egy közösségben: mindennap sírva mentem be, mert nem értettem őket, hisz nem beszéltem németül… Végül középiskolát váltottam, és az új gimiben mindenkivel azonnal sikerült megtalálnom a közös hangot. Igaz, őket már jobban beavattam az iskolán kívüli életembe. Korábban ezt azért nem tettem, mert nem akartam, hogy azt higgyék, elszállok a sikertől.
Az érettségi után egyedül költöztél Budapestre?
Igen, és ezzel 18 éves koromban elkezdődött a szüleimről való természetes leválás. Kezembe vettem a dolgaimat. Szerencsére nem teljesen idegenként kezdtem el az életemet a fővárosban, korábban anyukám rendszeresen elkísért a forgatásokra. Volt már egy ismeretségi köröm, és az egyetemen is kötöttem barátságokat. A kommunikáció- és médiatudományi szakra járok a Metropolitan Egyetemre. Egyedül tartottam el magam, a szüleimtől már nem fogadtam el anyagi támogatást, pedig ebben is akartak segíteni. Fontosnak tartottam, hogy önerőből érjek el mindent, és a sikereim a munkámnak legyenek köszönhetőek.
A szerelem is rád talált a fővárosban, a pároddal együtt indítottátok el a 7kornálam!-ot, amely egy darabig csak a YouTube-on volt elérhető, viszont tavasz óta a Petőfi TV-n elindult a második évada.
Három évig voltunk együtt, fél éve közös megegyezéssel váltunk el, és nem dolgozunk együtt. Nem szeretem keverni a munkát és a magánéletet. Most egyedül élek. Sok időt töltök a barátaimmal, bulizni járok. Semmit sem ér a siker, ha nincsenek körülötted emberek, akikkel meg tudod osztani és veled együtt őszintén örülnek neki.
Milyen a felszabadult Bogi?
Amikor munka van, koncentrált és tudatos vagyok. Ha megfelelő társaság vesz körül, akkor önmagam tudok lenni, egy laza lány. Civilben sokat hahotázom, néha nagyon hangosan, idegesítően is nevetek, sokat gesztikulálok. Nálam mindennek az alapja a beszélgetés.
Időközben megváltozott az ingerküszöbe
Mivel lazítasz?
Anyukám javasolta, hogy az intenzív munkatempó mellett valami olyat csináljak, ami kikapcsol, így mostanában pilatesre járok. Fontos, hogy a gondolataimat kikapcsoljam, és csak magamra, a testemre figyeljek. És persze hogy formában legyek. Atletizáltam, teniszeztem, úsztam, aztán mindet meguntam, sosem voltam egy élsportoló. Anyunak az volt a hitvallása, hogy mindent próbáljak ki.
Az Eurovíziós Dalfesztivál – A Dal című televíziós show-műsor hozta meg számára a sikert
Fotó: Koszticsák Szilárd / MTI
Influenszernek tartod magad?
Mostanában olyan, mintha bántás lenne, ha valakire ezt a fogalmat használják. Ha valakire hatással tudok lenni a zenémmel, a gondolataimmal, akkor mondhatjuk rám is. De inkább énekesnőnek és műsorvezetőnek tartom magam.
Olvasol kommenteket? Inspirálnak?
Amikor az első videómhoz megérkezett az első komment, hogy ez sz*r, napokig sírtam. Azóta változott az ingerküszöböm, elég jól elengedem ezeket a dolgokat. Akadnak építően megfogalmazott vélemények, ezekre figyelni kell. Egyszer teszteltem egy negatív kommentelőt, válaszoltam neki, mire hirtelen megváltozott a véleménye, és azt írta, hogy nagyon szeret.
Mit szeretnél, milyennek lássanak az emberek?
Amikor elindultam, azt a jelzőt kaptam, hogy cuki lány vagyok. Nem bántott, de ennél több és összetettebb szerettem volna lenni. Örülnék, ha műsorvezetőként profinak látnának, felkészültnek és érdeklődőnek. Énekesnőként pedig természetes szeretnék lenni: ne tűnjek manírosnak, nagyképűnek, soknak. Egy gondolkodó nő vagyok, nemcsak egy lány, akit odatettek.
„Képes vagyok harcolni az igazamért”
Cinthya Dictatorral jó barátságot ápolsz. Hol ismerted meg, és hogyan kerültetek ennyire közel egymáshoz?
Egy eseményen találkoztunk. Senki sem gondolta volna, hogy ebben a két lányban van valami közös, hogy valaha egy hullámhosszon leszünk. Az első találkozásunk egy négyórás beszélgetésbe torkollott. Cinthya kreativitása, gondolatvilága nagyon közel áll ahhoz, amit én is gondolok. Az elmúlt két év alatt ő lett az egyik legjobb barátnőm. Közös a humorunk, az érdeklődési körünk, ugyanabban a világban mozgunk. Szeretünk néha együtt gyerekesek lenni. Órákig tudunk beszélgetni, fejtegetni egy témát minden szempontból.
Miért tudnál tűzbe menni?
Az X-Faktorban is megfigyelhető lesz, hogy mennyire képes vagyok harcolni az igazamért. Régen a suliban is odaálltam azok mellé, akiket megpróbáltak elnyomni. Most még csak a pályám elején járok, és biztos vagyok benne, hogy meg fogom találni azokat az ügyeket – mint Puskás Peti a környezetvédelmet –, amikért harcolni lehet. Szerintem ugyanis a közszereplőknek nem a magamutogatás a dolguk, hanem hogy az ismertségükkel kiálljanak a fontos ügyek mellett.